Tipus | esclat de raigs gamma ![]() | ||
---|---|---|---|
Durada | 15 s ![]() | ||
Data de descobriment o invenció | 8 maig 1997 ![]() | ||
Lloc de descoberta astronòmica | BeppoSAX, Observatori de raigs gamma Compton i Ulysses ![]() | ||
Constel·lació | Girafa ![]() | ||
Època | J2000.0 ![]() | ||
Distància de la terra | 6.000.000.000 a. ll. ![]() | ||
Desplaçament cap al roig | 0,8349 ![]() | ||
Ascensió recta | 6h 53m 49.2s ![]() | ||
Declinació | 79° 16' 18.984'' ![]() | ||
Codi de catàleg | GRB 970508 ![]() | ||
El GRB 970508 va ser un esclat de rajos gamma detectat el 8 de maig de 1997 a les 21:42 (UTC). Un esclat de rajos gamma (GRB, per l'acrònim anglès, de Gamma Ray Burst) és un centelleig de gran lluminositat associat a una explosió en una galàxia llunyana que produeix rajos gamma, la forma més energètica de radiació electromagnètica que normalment va seguida d'una duradora luminescència residual de radiació de longituds d'ona majors (rajos X, radiació ultraviolada, llum visible, radiació infraroja i radiofreqüència).
El GRB 970508 va ser detectat pel monitor d'esclats de rajos gamma del satèl·lit d'astronomia de rajos X BeppoSAX. L'astrònom Mark Metzger va determinar que el GRB 970508 va ocórrer almenys a 6.000 milions d'anys llum de la Terra; va ser el primer GRB del qual es va poder determinar la distància.
Fins aquest esclat els astrònoms no havien arribat a cap consens sobre la distància respecte a la Terra a la qual ocorren els GRB. Alguns donaven suport a la idea que ocorren dins de la Via Làctia però que no són observables degut a la seva baixa energia, i d'altres defensaven que es produeixen en altres galàxies, a distàncies astronòmiques, i que són extremadament energètics. Encara que la possibilitat que existeixin diversos tipus d'esclats de rajos gamma no convertia les dues teories en mútuament excloents, la mesura de la distància del GRB 970508 va situar inequívocament la font dels GRB fora de la Via Làctia, donant així per finalitzat el debat.
El GRB 970508 va ser també el primer esclat del qual es va observar una emissió posterior de radiofreqüència. Mitjançant l'anàlisi de la intensitat fluctuant dels senyals de ràdio, l'astrònom Dale Frail va calcular que la font de la radiació s'havia expandit a una velocitat propera a la de la llum: això aportà una prova concloent que els esclats de rajos gamma són explosions de tipus relativista.